Nora. Nora!
Ja. Hvad?
Du kan ikke ligge der. Flyt dig!
- Kom så! Vi har travlt! - Flyt dig.
Det store sejl. Nora! Du går i vejen! Kom herhen!
MY CORSICAN ROMANCE
Med det nye køkken og den nye veranda kan vi servere ...
... 120 kuverter dagligt.
Hr. Ornano har været som en gave fra himlen.
Han skaffede os det banklån på 300.000 euro.
- Går vi så ikke konkurs? - Nej da.
Hvis du og din mor knokler, er det betalt af om 15 år.
- Hvad glor du på? - Jeg er bare glad.
Marcel, hvor længe har vi haft Mimi?
- Tre år. Siden min yngste blev født. - Har du bemærket hendes udtryk?
- Er du glad, min dreng? - Selvfølgelig, mor.
Ornano har været et mirakel. Uden ham havde vi drejet nøglen om.
- Har du købt de hummere til ham? - Jeg er på vej.
- Ja, mor? - Ornano vil have tre hummere mere.
- Lad ham nu ikke vente. - Jeg skynder mig.
- En kop kaffe, Jean? - Jeg har ikke tid, hr. Paoli.
Hej, gutter.
- Undskyld, Mauro. - Din far kom aldrig for sent.
- Lad mig få tre mere. - Jeg har ikke flere.
Pjat med dig.
- Se, regattaen. - Hvad rager den mig?
Din idiot!
- Hent min cykel op. - Undskyld.
- Hent den så op. - Du tager gas på mig.
Ser jeg måske sådan ud? Hent så den cykel op.
- Jeg gør det ikke. - Hent den cykel op. Hent den så.
Det vil du ikke? Så lad være.
Hvor har du lært at svømme?
Man tror, det er løgn. Så grib dog fat!
- Værsgo. - Tak.
Man tror, det er løgn. Han kan ikke svømme.
Idioten kan ikke svømme.
- Går det bedre? - Ja.
- Jeg må af sted. Ornano kommer. - Du kan låne tørt tøj af mig.
Jeg vil også rigtig gerne låne noget.
Du skal bare stille de hummere og så ellers prelle af.
Jeg er sent på den. Min mor bliver bekymret.
- At bo hos sin mor i din alder ... - Jeg er heller ikke vild med det.
Min mor er 60 år gammel og har lige stiftet gæld på grund af mig.
Det er jo helt tosset.
Hun ville give mig en gave, da jeg blev færdig på restaurationsskolen.
Jeg havde ellers tænkt mig at forlade branchen.
Men så tilbød hun mig restauranten, helt nyistandsat. Det er et mareridt.
Du kunne jo sige nej. Du har aldrig været væk fra Korsika.
- Jeg er nok ikke den eneste. - Den eneste, jeg kender.
Det var ikke nemt. Jeg var også fristet, men ...
- At vælge er at vælge noget fra. - Hvorfor siger du det?
Du spilder al din livskraft og din ungdom. Du burde leve livet.
Jeg har oplevelser og minder, der svarer til ti liv som dit.
Er du ikke ved at brække dig over at være her?
Det er Ornano. Jeg må gå.
Ja, nu er det ham, der bestemmer.
Hans datter skal giftes. Vi gør ham bare en tjeneste.
- Frygter du, han ombestemmer sig? - Gid han ville beholde pengene.
Ses vi i aften? Så kan vi se en Cousteau-film.
Vi sakker bagud! De sejler fra os! Hvor får de vinden fra?
Ikke stå der, Nora! Flyt dig! Du er ikke til nogen nytte!
Båden er for tung. Smid noget over bord!
Fart på, for helvede! Kom i sving, drenge!
- Fik du mine hummere? - Ja.
- Det var ikke for meget besvær? - Slet ikke.
Jeg skulle jo ikke selv fange dem.
Læg dem ned til delikatesserne, din mor var så venlig at give mig.
Gider du køre den hjem for mig? Forsigtig. Det er den nyeste model.
Den eneste på hele øen.
- Bare rolig. - Jeg er helt rolig.
Hvad siger du så? Jeg skal køre min datter til kirke i den i morgen.
Det er min bryllupsgave til hende.
Den perfekte gave til en pige.
Af sted.
Forsigtig med den.
Fartpilot aktiveret.
Nej! Er du vanvittig?!
- Mig? - Kom her!
Hallo, du der!
Jeg kommer!
Pis, pis, pis!
- Jeg kommer! Er du okay? - Ja, jeg har det pragtfuldt.
Båden har altså motor. Er du dum, eller prøver du at spare benzin?
- Det er ikke min båd. - Og hvad så? Kan jeg komme op?
Omme i bagstævnen.
Er du sød at tage mine tasker?
Du er jo allerede våd. Kan du så ikke tage dem?
Marc, dit store røvhul!
Jeg håber, du taber sejladsen og går ned med din lortebåd!
Gid fiskene må gnave nosserne af dig! Dine bittesmå nosser!
- Frøken ... - Jeg står lige og taler!
Han er for langt væk. Den der har kun en rækkevidde på 300 meter.
Desuden æder fisk meget sjældent testikler.
Bortset fra ferskvandsfisk, der æder alt. Og ikke kun testikler.
Til gengæld findes der pygmæer i Oceanien, der ikke spiser andet.
Værsgo.
- Hvordan kommer man til Ajaccio? - Den sidste bus er kørt for i dag.
- Er der ingen taxier? - Én, men han har fri i dag.
Hvad er det her for et hul? Nå, men tak. Jeg må videre.
- Er det din bil? - Ja.
Så kan du sætte mig af på hovedvejen. Jeg vil godt betale for benzinen.
- Nej, jeg skal nok køre dig. - Så lad os komme af sted.
- Skal du giftes? - Nej, det skal min søster.
Hvor skal du hen?
Til Bonifacio, hvor mine svigerforældre bor.
Kæft, et hul. Bor du her?
Nej.
- Skal du ikke have selen på? - Pyt, vi skal jo ikke så langt.
Det var sådan, min onkel døde. Han kørte efter cigaretter.
100 meter. Han brækkede nakken og var død på stedet.
Det havde været bedre at gå.
Vejen var endda kortere til fods.
Tak. Og min redningskrans.
- Cabriolet. - Det kan jeg se.
- Nå, men så kører jeg. - Tak for hjælpen.
Ikke for at være lyseslukker, men der er ikke megen trafik her.
- Har du så en bedre ide? - Nej.
Kender du et mere befærdet sted? Eller vil du selv køre mig?
Hvorfor sagde du det så? Bare for at tage modet fra mig?
Overhovedet ikke.
Kør nu bare. Bilerne kan jo ikke se mig.
Jeg tænkte på ... Hvorfor sprang du over bord?
Jeg gider ikke fortælle dig hele min livshistorie.
Har du stjålet noget? Slået nogen ihjel?
Nej.
- Har du såret nogen alvorligt? - Nej, men det kan nås endnu. Kør!
Du så mig, og så sprang du.
Jeg giver dig et lift.
For sent.
- Er du sindssyg? - Undskyld. Hun kører med mig.
Det er landsbypsykopaten. Han dræber vildsvin med de bare næver.
- Du sagde, du ikke boede her. - Nej, men jeg er født her.
Skal du med op at køre, smukke?
Nej, jeg tager med ham. Men tak for tilbuddet.
- Jeg hedder Jean. Hvad hedder du? - Nu begynder du ikke på det.
- Har du ikke lyst til at snakke? - Jeg vil bare ikke ud med mit navn.
- Så giv mig et falsk navn. - Er det så vigtigt med et navn?
Det er mest praktisk. Jeg vil kalde dig Anemone.
- Er du blevet forkølet? - Nej, jeg har det fint.
Du skal ikke lægge fødderne på instrumentbrættet. Det er farligt.
Min mors kusine blev invalid på den måde.
Brækket kraveben, knust rygsøjle. 8 måneder i gips fra top til tå.
Begge ben var blevet presset op i venstre armhule.
Det var dog forfærdeligt.
Og hun var ikke alt for køn i forvejen.
Er der langt til Ajaccio? Med den her fart ...
Skal jeg stå ud og se, om der er fri bane?
- Har du travlt? - Ja.
Jeg har hele livet for mig.
OPKALD FRA MOR
Hvad arbejder du med?
Jeg dykker.
Dykker du søm?
I havet.
Jeg har arbejdet for Jacques Cousteau.
Nu om dage tilser jeg boreplatforme og svejser olietankere.
I havet.
- Tager det lang tid at lære? - Det tager ti minutter.
At få forstand på at dykke tager 20 år.
- Kæft, hvor er jeg dum. - Det skal du ikke sige, Anemone.
Du ved sgu da ikke, om jeg er dum. Og hold op med at kalde mig Anemone.
Jeg er så rasende, at jeg kunne slå nogen ihjel.
Undskyld. Jeg var ikke særlig sød mod dig.
Du var skam mægtig sød. Også selvom det ikke var med vilje.
- Tak for hjælpen. - Jeg ser lige efter, om toget går.
Det skal væk med det samme. Ellers laver det mærker i lakken.
Godaften. Hvornår går næste tog til Bonifacio?
Til Bonifacio? Vi har et tog, men ikke nogen skinner.
Skinnerne går kun til Bastia, ikke til Bonifacio.
- Du må tage bussen. - Hvornår går den næste?
Næste bus til Bonifacio ...
I morgen formiddag engang mellem klokken otte og tolv.
- Det er lidt forskelligt. - Forskelligt?
Det er lidt forskelligt.
- Hvordan forskelligt? - Det er lidt forskelligt.
Vi kan også gøre det, at du tager toget ...
... her klokken 21.30. Så er du fremme i Corte klokken 23.40.
Så kan du fange bussen klokken seks i morgen tidlig.
Bussen kører fra Corte over Bastia og Casamozza -
- og Sorbo-Ocagnano og Ghisonaccia -
- og Porto-Vecchio til Bonifacio klokken 13.00. Eller 13.30.
Jeg kan også køre dig. Det er 300 km ud og hjem.
Fem en halv time. Så er jeg hjemme igen klokken 4.
- Gider du virkelig det? - Jeg elsker at køre i min nye bil.
Det er Jean. Undskyld det med Cousteau-filmen.
Jeg ventede på dig. Jeg havde set den før.
- Hvor er du? - Det er svært at forklare.
Jeg er sammen med en ven. En ven fra gamle dage.
Gider du ringe til min mor og sige, det trækker ud?
Jeg tør ikke ringe. Hun må være ude af sig selv af bekymring.
Jeg er sikker på, hun klarer det helt fint.
Når jeg ikke er i nærheden, kan hun dårligt huske, hvor hun selv bor.
- Jeg er tilbage inden brylluppet. - Fint nok. Du må hygge dig.
Jeg skal nok tage mig af din mor.
- Det var Jean. - Hvor er han?
Det kunne du godt have spurgt om.
- Han er tilbage inden brylluppet. - Det siger sig selv.
Han er kørt i gaven til bruden. Ornano bliver rasende.
- Må jeg blive her i nat? - Det har vi jo talt om.
Så længe Jean bor her, kan jeg ikke have en mand boende.
Jeg hedder Nora.
Gør det noget, jeg sætter lidt musik på?
- Det er jo den sidste. - Værsgo.
Du burde ikke smide ting ud ad vinduet.
Det var sådan, min far døde.
Han kørte på motorvejen i sin cabriolet.
Ham i bilen foran smed en papirserviet ud ad vinduet, -
- og den satte sig på hans briller. Han prøvede at fjerne den ...
... men bilen kom i slinger og kørte i grøften. Bum.
Undskyld. Der er virkelig sket mange bilulykker i din familie.
Du får kvalme, hvis du spiser så hurtigt.
Jeg er holdt op med at ryge, så jeg spiser, når jeg er nervøs.
- Er du nervøs? - Kan du ikke mærke det?
- Hvorfor er du nervøs? - Det er der mange grunde til.
Jeg bryder mig ikke om der, hvor jeg kom fra, og hvor jeg skal hen.
- Hvorfor tager du så derhen? - Det er så nemt at spørge om, hvad?
Det var ikke ment på den måde.
- Var du ikke holdt op? - Det er beroligende.
Gør du måske kun, hvad du har lyst til, uanset hvad det er?
Jeg kører af sted til Bonifacio sent om aftenen -
- med en ung kvinde, jeg ikke kender. Jeg tog bare en beslutning.
Hvornår har du sidst taget en rigtig beslutning?
Den seneste, som jeg fortryder, var at vælge dig frem for truckeren.
- Men du var jo ensom. - Havde du ondt af mig?
Kører man 300 km med en fremmed, så er man ensom.
Det er rigtigt. Jeg følte mig lidt ensom.
- Gør du måske ikke det? - Nej, jeg er aldrig ensom.
Det her er en undtagelse. Jeg har masser af venner.
Flinke fyre. De smed dig af.
- De var travlt optaget. - Med at spille bridge?
Hvem tror du, du er?
- Min jakke! Har du et problem? - Jeg har ikke andet end problemer.
Og du gør mig bare endnu mere nedtrykt.
- Vi var nær kørt galt. - Det ligger jo til din familie.
Du er ulidelig. Jeg forstår godt, hvorfor de smed dig over bord.
De satte mig af, okay?
Det kan du da også bare gøre.
Jeg har ikke brug for en taber, der kører og samler piger op.
Ud med dig. Jeg vil hellere være ensom.
Du skal ikke røre mine ...
- Du er vanvittig. - Ud med dig.
Smut, inden vi siger noget, vi fortryder.
Du kører mig til Bonifacio, som du har lovet.
Jeg kører ingen steder.
Den jakke havde jeg fået af en ven, der gav 500 euro for den.
- En ven, der fortæller dig prisen? - Dine venner smed dig over bord.
Her. Den er alligevel ødelagt.
Hvad er der?
Kæft, hvor er du sølle.
Jeg har lovet at køre dig til Bonifacio, så det gør jeg.
Jeg tænkte, det ville være mere behageligt.
Spileren revnede.
Der knækkede et stag. Det sker normalt aldrig.
Og så var jeg søsyg.
Min kæreste deltog i regattaen, så han kunne ikke stoppe.
Han gjorde, hvad han kunne.
Han sejlede tættere på land og satte mig af nær ved stranden.
Man må ikke stoppe midt under en regatta.
Det er klart.
- Kæft, et røvhul. - Det tør siges.
Undskyld. Jeg er bare så træt. Jeg kan ikke holde det ud.
Jeg ved godt, du ikke bryder dig om mig, men hvis du vil tale om det ...
- 13 nye beskeder. - Min kone vil have sine hummere.
Kom tilbage med det samme, og hav en god undskyldning klar.
For ti år siden vågnede jeg hver eneste nat og var bange.
Jeg låste mig ude på badeværelset.
Jeg stod under den skoldhede bruser og græd.
Jeg vil bare sige, at det varer ikke ved. Det går over.
Hvor i alverden er du kørt hen i den bil? Ring til mig.
Hvis du ikke er lykkelig sammen med ham, så gå fra ham.
Det ville jeg også gerne, men det er ikke så ligetil.
Jeg har ingenting at starte forfra med.
Hvad laver du med min bil? Vil du spolere min datters bryllup?
- Jeg skammer mig over det, men ... - Så lad være med at sige det.
- Jeg tror stadig, jeg elsker ham. - Jeg sagde, du ikke skulle sige det.
Jeg er sulten. Hvad med dig?
Jeg giver morgenmad. Vi er snart fremme.
Gerne, men du når da ikke at blive frisk til det bryllup.
Ved du, hvad min mor gjorde, før jeg tog til Venezuela?
Peru. Du sagde Venezuela.
Venezuela var senere. Og kedeligere.
- Hvad gjorde din mor? - Hun tilbød mig sin restaurant.
To stjerner, 14 ansatte, fire millioner i omsætning.
Papirerne var allerede gjort klar.
Hvad gjorde du så?
Jeg satte ild til papirerne, tændte en smøg med dem og gik.
Hvad sagde hun så?
Hun sagde: "Jean ..."
"Er du begyndt at ryge?"
Var det det hele?
Jeg hørte ikke resten. Jeg var for langt væk.
Har du aldrig fortrudt?
Jo, én gang. Jeg var ved at svejse en lækage 150 meter under vandet.
Jeg var smurt ind i olie.
Jeg forestillede mig at arbejde i restauranten og tage imod folk.
Da vi så var færdige med at reparere lækagen ...
... slog en helt uforglemmelig følelse ned i mig.
Jeg var fri og lykkelig.
Jeg lavede det, jeg allerbedst kunne lide.
Det er her.
Tusind tak. Jeg har været heldig at møde dig.
- Havde jeg bare mødt dig noget før. - Det er ikke for sent.
Tag med mig. Jeg har en åben sportsvogn.
Eller foretrækker du dit fængsel? Vi kan tage af sted sammen.
Vi henter dine ting, siger farvel og smutter.
Jeg kan ikke forestille mig aldrig at se dig igen.
Bare rolig. Du glemmer mig hurtigt her på din paradisø.
Kør nu, ellers kommer du for sent.
Hej, Etienne.
Frøken Nora? Jeg var ikke blevet bedt om at hente Dem.
Det gør ikke noget. Dem beholder jeg.
- Jeg nænner ikke at sige det. - Jeg skal nok gøre det.
Nora?
Vonie, hvor er det godt at se dig. Den er til dig.
Nora, min egen, hvor er du original.
- Det er såmænd ingenting. - Det skulle du da ikke.
Hvor er den skøn. Du ved, jeg elsker vaser.
Ja, det gør jeg. Værsgo.
- Nej, det er da alt for meget. - Det er såmænd en fornøjelse.
Maria! Kom her!
Skal jeg lave en kop te?
Frøken Nora. Har De haft en god tur?
Tak, det er godt. Vær venlig at sætte blomsterne i vand.
- Har du tid til en kop te? - Nej, jeg har frygtelig travlt.
Jeg skal til gudstjeneste og til reception hos familien Biancarelli.
Hvornår skal jeg være klar?
Det ved jeg ikke. Uha da, jeg er sent på den.
Spørg min mand. Han er på kontoret. Jeg går nu, André.
Bevar nu fatningen, Nora. Det var jo uundgåeligt.
- Hvad? - Det, min kone sagde.
At hun skulle besøge familien Biancarelli?
Nora, min ven, du er i din gode ret til at føle dig forurettet.
Man smider ikke en ung dame over bord. Men du må huske en ting.
Omstændighederne. Og de kan opsummeres med ét ord:
Regatta! I en regatta må man ikke stoppe op.
I 76 kæmpede Tabarly og Riguidel skrog mod skrog helt til mållinjen.
- De smed også alt overflødigt ud. - Overflødigt? Ih tak.
Du kender jo min søn. Han er den kompromisløse vinder.
Det vil aldrig ændre sig. Du er for følsom til ham.
Det ved han, og det er derfor, han nu gør jeres forhold forbi.
Det må han selv fortælle mig. Jeg vil høre det fra hans mund.
Han bad mig give dig det her.
Et brev?
At formulere sig på skrift har aldrig været hans force.
Farvel, Nora.
Ved du, hvor stor værdi jeg havde her i huset? Her.
Kinesisk vase.
Den må være 2.000 euro værd.
Og den her rædsel ... Skal vi sige 1.300?
- Hold dog op! - 2.000 plus 1.300 giver 3.300.
- Hvad går der af dig? - Solgt for 700.
Det var 4.000. Vasen her. 1.500?
5.500 euro.
Alt det der er mig.
Nora! Nora ...
Jeg fik ikke alle dine ting med. Han var rasende.
Ved du, hvad jeg tænkte på, da jeg så checken? Min far.
Hvor er det ydmygende.
Jeg skal tvinge ham til at æde den check.
Han skal tigge mig om tilgivelse. Det sværger jeg.
- Tag det nu roligt? - Ved du, hvad den her betyder?
Hvad den betyder ...
Hold op med at råbe, mor. Hold nu op.
Mor ... Undskyld.
Jeg skynder mig hjem. Farvel, mor.
Han ved sikkert ikke noget om checken.
Det må være hans forældres ide. De beslutter alting for ham.
Jeg må hellere gå, inden de begynder at undre sig.
- Gør nu ikke noget dumt. - Tak.
Hejsa. Kender du nogen, der skal til Porto-Vecchio?
Nej. En taxa, måske.
Er der nogen her, der skal mod Porto-Vecchio? Jeg skal nok betale.
Mig. Jeg kører dig gerne gratis.
- Lad os få en ting på det rene ... - Jeg giver dig bare et lift.
Så er det farvel og tak.
Jeg ville ønske, jeg havde mødt dig noget før, -
- men sådan skulle det ikke være. Jeg ønsker dig al mulig lykke.
Jeg ville også ønske, vi havde mødt hinanden noget før. Før alt det her.
Er det ikke en Porsche 911 Turbo?
Jo.
- Er det din? - Ja. Hvorfor?
Jeg er på vej til bryllup hos en ven, der har en 911.
Han svor, det var den eneste på øen. Det må jeg fortælle ham.
Sådan.
- Jeg er helt flad. - Pyt, jeg har mit kort.
92,50 euro.
Jeg er hundesulten.
Der er problemer med kortet. Transaktionen blev afvist.
- Jeg må have tastet forkert. - Deres kort er spærret.
- De dumme svin. - Hvad er der galt?
Der er ingen af os, der har nogen penge.
Det var uheldigt.
Jeg har det. Giv mig bilnøglerne.
Vi kommer tilbage.
- Er der langt endnu? - To kilometer.
- Er det nogen, du kender godt? - Virkelig godt.
- Hvad hvis de ikke er hjemme? - De skulle holde haveselskab.
- Skal jeg tage din taske? - Ja tak.
- Den er tung. Hvad har du i den? - Ikke noget. Kom med den.
- Hvad er der i vejen? - Ikke noget som helst.
- Kender du virkelig dem? - Det er mine svigerforældres venner.
- Er du gift? - Nærmest.
Vi går ind ad bagdøren. Er der noget galt, hr. Eventyrlysten?
Hvad leder du efter?
Så er der bingo. Nu kan vi klare os.
- Dem må du da ikke tage. - Pyt, de opdager det aldrig.
- Jeg trænger sådan til at blive ren. - Lad os nu bare gå.
Vend ryggen til.
- Hvad laver du? - Går i bad. Det er afslappende.
- Jeg er overhovedet ikke afslappet. - Sidst jeg badede, var i havet.
Sådan.
Det tager et kvarters tid. Gud, hvor er det skønt.
- Det går ikke. - Er du måske bange?
Nej, jeg bryder mig bare ikke om at være her.
Ved du, hvad jeg kan lide ved de rige?
- Deres penge? - Nej. Deres soliditet.
Det føles, som om intet kan røre en. Det er betryggende.
De er nærmest keramiske, ligesom badekarret her.
Jeg mødte Marc, da jeg var servitrice i Marseille.
Ved du, hvad jeg tænkte, da han talte til mig?
At en fyr som ham var for god til en pige som mig.
- Så, nu er det snart din tur. - Det behøves ikke.
Jo. Jeg har kørt i bil med dig i to dage, og du lugter. Af hummer.
Jeg stiger ikke op, hvis du ikke går i bad.
Skynd dig!
- Hun gik vist igen. - Så lad os gå.
Hvad nu?
- Hun tog vores tøj. - Hvad gør vi?
- Hej. Går det godt, Antoine? - Goddag, frøken Nora.
Ellers tak.
Nej, den vil ikke klæde dig.
Den her. Den vil passe perfekt til den her.
Husk et par sko.
- Luksus klæder dig. - Men det er hårdt med bare tæer.
Måske, men det er sexet.
Hvor skal du hen?
Er der vand, så er du glad.
Især når mine fødder har fået sjettegradsforbrændinger.
- Her er skønt, hvad? - Meget.
Det er det ægte Korsika. Floder, klipper, siesta ...
Ja, her er dejligt.
- Jeg tager mig lige en lille lur. - Det er der desværre ikke tid til.
Jeg har glemt at sige det, men vi skal nå en båd.
- En båd? - En stor båd.
Kom nu.
Går det?
- Ja, det går pragtfuldt. - Du er jo helt grøn.
- Det sker, når jeg forlader Korsika. - Upraktisk med det arbejde, du har.
Jeg lovede ikke at køre dig til Menton.
- Du kører jo heller ikke nu. - Hvor er du irriterende.
Flyt dig. Du skygger for solen.
Jeg har prøvet at få fat i dig. Med hensyn til Ornanos bil ...
Stemningen er lidt anspændt.
Det kan jeg forestille mig. Kan I ikke finde en magen til?
Der findes jo kun den ene. Han er helt ude af flippen.
- Han truer med at annullere lånet. - Vi må tilbyde ham noget andet.
- Vil du låne ham din Clio? - Nej, noget mere autentisk.
- Hvad laver du? - Jeg skyder.
Det er du god til.
- Jeg kan bare ikke finde ud af det. - Det er da lige meget.
Det er ikke lige meget. Ikke engang i et spil kan jeg finde ud af det.
Man behøver altså ikke kunne dræbe uhyrer for at få et godt liv.
Tag det med ro. Slap af, sigt på uhyret -
- og skyd.
Syng en sang.
En sang.
Det er lige meget hvilken.
Kom nu.
Sådan.
Flot.
Tak, fordi du reddede mig.
- Er du okay? - Jeg gider ikke mere.
Hvad skal vi egentlig her?
Jeg vil finde det røvhul, der smed mig i vandet.
Han skal have sin redningskrans tilbage.
- Er du okay? - Hold nu op med at spørge om det.
Jeg har det fint.
Du slapper aldrig rigtig af. Du planlægger hele tiden noget.
Pas på!
- Vil du køre i stedet? - Jeg bestod aldrig køreprøven.
Undskyld. Jeg er en smule anspændt.
Så er vi to anspændte mennesker i en bil. Det kan være livsfarligt.
Min gudsøn og hans kone omkom under et skænderi i deres Clio.
Men de var også pissefulde.
- Jeg går med. - Jeg vil helst gøre det alene.
Nej, jeg går med dig.
Bare sæt mig af her.
Lad mig nu gå med. Nu er vi kommet så langt sammen.
Nej, ellers tak.
Jeg ved det. Jeg ved det.
Tak.
Nora ... Jeg venter på dig her.
Undskyld.
Undskyld ...
- Er bådene sejlet? - De er ikke ankommet endnu.
- Hvornår kommer de? - I morgen. Der er ingen vind.
Jeg kan se, det gik godt.
De er slet ikke ankommet endnu. Har du nogensinde været i Beaulieu?
- Skal vi tage dertil? - Måske.
Jeg har en gave til dig.
- Hvor længe ville du have ventet? - Til du kom tilbage.
- Hvad hvis jeg ikke var kommet? - Det overvejede jeg ikke.
- Det var ellers det, der var planen. - Men nu er du her.
Og i aften skal vi have noget ordentligt at spise.
Lugter her ikke af krabber?
Det er ikke mig. Jeg er pæn i tøjet.
Så kommer det nok udefra. Drej her. Der ligger et fedt hotel.
- Skal vi leje et værelse? - Et til hver.
Jeg er vild med Beaulieu.
- Hvad nu? - Jeg kommer lige om lidt.
Med havudsigt.
Hr. Paoli, det er mig. Hvordan går det?
Det er lige begyndt. Det er en skam, du ikke er her.
Gamle Sanpieres heste giver et særligt pift til brudeoptoget.
- Er Ornano stadig vred? - Du må ikke tro, han har glemt dig.
- Han vil have sin bil tilbage. - Jeg vil skam ikke beholde den.
Det ved jeg. Jeg skal nok prøve at tale med ham.
Tusind tak. Du er fantastisk.
Hvordan har min mor det? Hils og sig, at jeg elsker hende.
Din mor vil bare gerne vide, hvornår du kommer hjem.
Jeg kommer snart. Hun skal ikke være bekymret.
- Ved du ikke hvornår? - Jeg skal nok give besked.
Hør, hvor er du henne? Hvad foregår der?
Du er i min mors soveværelse. Du har ikke noget kukur på båden.
Du er i hendes soveværelse. Sammen med hende.
- Hvad foretager du dig der? - Jean, hør nu her ... Hallo?
Frøken, der er en vigtig samtale til Deres ven.
- Bare sig, han ikke er her. - Herren siger, det er vigtigt.
De kan tage den derovre.
Jean, det er en misforståelse. Din mor og jeg kan forklare.
- Det er ikke Jean. - Hvem er du?
Nora. Det er min skyld, han ikke kom til sin søsters bryllup.
Han har da ikke nogen søster. Lad mig få ham.
- Han tager sig vist en dukkert. - Vil han ikke tale med mig?
- Nej, han tager sig en dukkert. - Sludder, han kan ikke svømme.
Sig nu til ham, han skal se at komme hjem.
Han skal passe restauranten. Hans mor står alene i køkkenet.
Og Ornano vil have sin bil tilbage hurtigst muligt. Hallo?
Man får helt lyst til at springe i. Skal vi?
- Jeg har ikke mit grej med. - Det har jeg da heller ikke.
- Det er selvfølgelig ikke Caribien. - Vandet her er koldere.
- Svømmer du aldrig i koldt vand? - Kun iført våddragt.
- Kom nu. - Jeg har lige drukket øl.
- Lader du mig i stikken? - Nej, men ...
Hvad venter du på? Kom nu.
Kom, vandet er dejligt.
- Det er dejligt at svømme, ikke? - Jo.
Kom nu.
Jeg går op. Jeg fryser. Kommer du med?
Jeg har det ellers så fint.
- Har du nogen familie? - Nej. De er alle sammen døde.
- Hvad skete der? - Det var det med bilulykkerne.
Nå ja, det havde jeg glemt. Det er jo en forfærdelig tragedie.
Jeg har en onkel tilbage, men han tog heller aldrig kørekort.
Har du nogensinde elsket i en bil?
Ja, masser af gange.
Jeg faldt i søvn nede på stranden, -
- og så drømte jeg, at jeg elskede i din bil.
- Hvor spøjst. - Med dig.
Godt. Jeg bryder mig ikke om, at fremmede dusker i min bil.
- Min arm sad fast mellem sæderne. - Havde vi slået armlænene ned?
Det burde jeg have tænkt på.
Det var slet ikke dårligt. Det var faktisk rigtig dejligt.
Du sagde, du elskede mig. Og så sagde jeg ...
At du ville ønske, du havde mødt mig noget før.
Overhovedet ikke.
Jeg sagde, at jeg også elskede dig.
Er det dig, Andria? Man tror, det er løgn.
Hvad laver du her? I byen med fruen? Godaften.
- Har du stadig din restaurant? - Det må være en misforståelse.
Tager du pis på mig? Bastia 98, restaurationsskolen.
Jeg har aldrig gået på nogen restaurationsskole.
Du tager tydeligvis fejl. Må vi bestille?
Ja, naturligvis.
Jeg skal bede om muslinger og lammegryde.
Laksen til forret. Hvad er "kallun a la bastiaise"?
Det er komave og kalvefod i tomatsauce -
- med glaserede løg, hvidløg, salt og peber.
Det tager jeg. Hvilken vin vil du anbefale?
- En Bandol Rosé. - Storartet.
Man kan da ikke drikke Bandol Rosé til den ret. I får en Saint-Estephe.
Underlig fyr. Nu ødelagde han stemningen.
Nej, kom nu.
Her! Jean! Jeg tog fejl af navnet. Du hedder Jean.
Dine forældre havde en restaurant i Cargese.
Dér.
Det er tydeligvis ikke ham. Må vi få lidt privatliv?
Tager I pis på mig?
Lad mig se dit kørekort.
Du har ikke ændret dig, Stéphane. Du er stadig en idiot.
Tre år på restaurationsskole, -
- og tre gange blev du nummer sjok ud af 75 elever.
- Vent. Hvad er det, du gør? - Jeg går. Du behøver ikke gå med.
Du behøver da ikke storme af sted på grund af en misforståelse.
- Jeg har ikke brug for medlidenhed. - Hvad mener du?
Du forstod det jo godt. Gør det nu ikke værre.
Ja, du løj, men det gjorde jeg også. Pyt med, at du ikke kan svømme.
Lad os nu komme videre. Det har da været en dejlig aften.
Skal vi ikke afslutte den med maner?
Hvorfra ved du, jeg ikke kan svømme?
Hvem har fortalt dig det?
- Paoli. - Kender du Paoli?
Han ringede til hotellet tidligere.
Hvorfor lod du mig så bilde dig alle de ting ind? Var det morsomt?
Du tog røven på mig. "Fortæl mig om din barndom."
- Jeg ville rigtig gerne høre det. - Og dum som jeg er, fortalte jeg.
Du gav mig lov til at drømme, din skovl.
Havde jeg så bare været en rig skovl ...
I kan rende mig. Man kan ikke stole på nogen.
Skrid bare! Det er jeg så vant til!
Jeg kunne ikke skaffe lammegryde. Du må undskylde min opførsel.
Jeg føler mig så latterlig.
- Godnat. - Bliv her. Jeg vil ikke spise alene.
Nora?
- Hvor er hun? - Hun tog en taxa.
Nora!!
Der skete vist en ulykke. Det er farligt at smide ting ud ad vinduet.
- Jeg er da ligeglad. - Det skal De ikke være.
Jeg har engang hørt om en fyr på Korsika, der kørte i en cabriolet.
En papirserviet satte sig fast på hans briller, og bum!
Undskyld, kan du sejle mig ud til den båd?
Jamen dog, der har vi jo ulykkesfuglen.
Lad os lade turtelduerne skændes i fred.
Hej, Nora. Jeg troede, situationen var afklaret.
- Jeg tog fejl. - Har du ikke noget at sige?
Jeg kan kun tilføje, at jeg gerne vil bede dig om at gå.
Du smadrede huset, men vi undlod at politianmelde dig. Skrid så.
Hvad siger du? Vi var sammen i tre år. Er du ikke engang ked af det?
Hold nu op.
Jeg sagde hele tiden til mig selv, at du ikke vidste noget om checken.
Jeg syntes, du fortjente lidt kompensation.
Kan du se den her check? Læg dig på knæ og æd den.
- Du er gået fra forstanden. - Er jeg det? Det vil vise sig.
Kan du kende den?
Det er din fars. "Den kan bremse en lastbil."
- Læg den fra dig. - Ned på knæ og æd den!
Nora, jeg beder dig ...
Hold nu op. Nora, min engel ...
Jeg er ikke færdig med dig. En kugle for farmand.
- En kugle for moar. - Du sænker båden!
Og dig ... Dig har jeg skam ikke glemt.
- Se, jeg æder den. - Ikke snakke med mad i munden!
Stop, så melder jeg dig ikke.
Det ved jeg, du ikke gør. Din familie kan ikke tåle skandaler.
Hvorfor tog jeg sådan på vej over en taber som dig?
Jeg syntes jo nok, det var den skønne Nora.
- Hej, Francois. - Er der høj sø mellem dig og Marc?
Vores forhold er faktisk gået på grund.
Jeg elsker din humor.
Vi er lige ved at stævne ud. Vil du med?
Vent på mig!
Det kan ikke være rigtigt.
- Kender du ham? - Du må ikke forlade mig.
Jean, du er et dejligt menneske. Det er jeg ikke.
Flyd på ryggen.
På ryggen. Slap helt af. Prøv at synge en sang.
- Er du okay? - Ja. Hvad med dig?
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2013